Društvo
Putinov poziv na novi financijski sustav i bitka za Bretton Woods 1944. godine
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2020/05/FDR-and-Keynes.jpg)
Kako su današnja svjetska teturanja na ivici financijskog kolapsa većeg od svega što je svijet doživio bilo u Weimaru 1923. ili u Velikoj depresiji 1929. godine, čelnici Rusije i Kine pokrenuli su ozbiljnu raspravu u vezi s uvjetima novog sustava koji neizbježno moraju zamijeniti trenutno umirući neoliberalni poredak.
Nedavno je Vladimir Putin ponovno pokrenuo svoj poziv 16. siječnja 2020. za novu gospodarsku konferenciju za hitne slučajeve koja bi se bavila nadolazećom katastrofom, temeljenu na sastanku uživo s predstavnicima pet nuklearnih sila Vijeća sigurnosti UN-a.
Dok se Putinova predanost ovom novom sustavu temelji na višepolarnim načelima suradnje i poštivanju nacionalnog suvereniteta, financijska oligarhija i šire duboke državne strukture koje pustoše zapadne države, a koje su pokrenule ovu krizu tijekom desetljeća globalizacije pozvale su na njihovu vlastitu verziju novog sustava.
Ovaj novi sustav kakav smo vidjeli promoviran od strane Banke Engleske i vodećih tehnokrata tijekom prošle godine, temelji se na anti-naciji, unipolarnom sustavu koji obično ide pod nazivom “Green New Deal”. Drugim riječima, ovo je sustav kojim vlada tehnokratska elita koja upravlja smanjenjem svjetskog stanovništva kroz monetizaciju praksi smanjenja ugljika u okviru Globalne vlade.
Bez obzira na to kako gledate, novi će se sustav stvoriti iz pepela trenutno umirućeg svjetskog poretka. Pitanje je samo: Hoće li imati koristi oligarhija ili narod?
Da bismo informirali o potrebnom donošenju odluke o ovoj hitnoj konferenciji, korisno je revidirati posljednju takvu hitnu konferenciju koja je definirala izraze svjetske ekonomske arhitekture u srpnju 1944., tako da su slične pogreške koje su tada napravile antiimperijalističke snage, ne budu ponovljene.
Što je bila Bretton Woods?
Kako je postajalo očito da će se rat uskoro privesti kraju, velika borba izbila je tijekom dvotjedne konferencije u Bretton Woodsu u New Hampshireu na kojoj su se sazvali predstavnici 44 zemlje kako bi utvrdili uvjete novog poslijeratnog sustava. Pitanje je glasilo: Hoće li ovim novim sustavom upravljati ona britanska carska načela slična onima koja su vladala svijetom prije početka rata ili bi ih oblikovala zajednica suverenih nacionalnih država?
S jedne strane, brojke povezane s vizijom američkog predsjednika Franklina Delana Roosevelta za antimperijalistički svjetski poredak postrojile su se iza prvaka FDR-a Harryja Dextera Whitea, dok su se moćne sile koje su se zalagale za održavanje strukture diktature bankara (Britanija je uvijek prvenstveno bankarska carstvo) postrojile se iza lika Johna Maynarda Keynesa [1].
John Maynard Keynes bio je vodeći kontrolor Fabian Societyja i blagajnik Britanskog udruženja Eugenika (koji je poslužio kao uzor Hitlerovim protokolima Eugenics prije i za vrijeme rata). Tijekom konferencije u Bretton Woodsu, Keynes se snažno zalagao da se novi sustav temelji na jednoj svjetskoj valuti koju u potpunosti kontrolira Engleska banka poznata kao Bancor. Predložio je da globalna banka pod nazivom Klirinška unija bude pod nadzorom Banke Engleske koja će koristiti Bancor (zamjenjiv s nacionalnim valutama) i služiti kao obračunska jedinica za mjerenje trgovinskih viškova ili deficita pod matematičkim mandatom održavanja “ravnoteže” sustava.
Harry Dexter White s druge strane se neumoljivo borio da Grad London ostavi izvan vozačkog sjedišta globalnih financija, a umjesto toga branio je instituciju nacionalnog suvereniteta i suverene valute na temelju dugoročnog znanstvenog i tehnološkog rasta. Iako su White i FDR zahtijevali da američki dolari postanu pričuvna valuta u novom svjetskom sustavu fiksnih tečaja, to nije učinjeno za stvaranje “novog američkog carstva” kao što je većina modernih analitičara pretpostavljala, već je zamišljena da koristi status Amerike kao najjača produktivna globalna sila koja osigurava protuspekulativnu stabilnost među međunarodnim valutama kojima je u potpunosti nedostajalo stabilnosti nakon Drugog svjetskog rata.
Svoju borbu za fiksne tečajeve i načela „paritetnih cijena“ dizajnirali su FDR i White strogo oko potrebe za ukidanjem oblika kaotičnog toka nereguliranog tržišta zbog čega su špekulacije raširene pod britanskom slobodnom trgovinom i uništile sposobnost razmišljanja i planirati vrstu dugoročnog razvoja potrebnog za modernizaciju nacionalnih država. Njihovi ciljevi nisu bili poticaj za “matematičku ravnotežu” već su težnja ka “okončanju siromaštva” stvarnim fizičkim ekonomskim rastom kolonija koji bi na taj način stekli stvarnu ekonomsku neovisnost.
Kako su figure poput Henryja Wallacea (vjernog potpredsjednika FDR-a i kandidata za treću stranku iz 1948.), zastupnika Wendell Wilkieja (republički poručnik i novi trgovac) i Dextera Whitea sve opetovano zagovarali, mehanizme Svjetske banke, MMF-a i Ujedinjenih naroda kako bi postali pokretači internacionalizacije New Deal-a koji je pretvorio Ameriku iz pozicije septičke jame 1932. godine u modernu naprednu proizvodnu silu 12 godina kasnije. Svi ovi Internacionalni novi trgovci bili su glasni zagovornici američko-rusko-kineskog vodstva u poslijeratnom svijetu, što je zaboravljena činjenica od najveće važnosti.
U svojoj knjizi Naš posao u Tihom oceanu iz 1944., Wallace je rekao: “Za Sjedinjene Države je to bitno, to je važno za Kinu, a za Rusiju je važno da postoje mirni i prijateljski odnosi između Kine i Rusije, Kine i Amerike, te i Rusije i Amerike. Kina i Rusija međusobno se nadopunjuju na azijskom kontinentu, a dvije zajedno dopunjuju i nadopunjuju položaj Amerike u Tihom oceanu. “
Suprotstavljajući se mitu da je FDR Keynesijanka, FDR-ov pomoćnik Francis Perkins zabilježio je interakciju dvaju ljudi iz 1934. kad je Perkinsovoj Roosevelt rekao: „Vidio sam vašeg prijatelja Keynesa. Ostavio je čitavu bravuru figura. Mora biti matematičar, a ne politički ekonomist. ” U odgovoru Keynes, koji je tada pokušavao ukloniti intelektualni narativ iz New Deal-a, izjavio je da je “pretpostavio da je predsjednik pismeniji, ekonomski gledano.”
U njemačkom izdanju svoje Opće teorije zaposlenosti, kamata i novca iz 1936. Keynes je napisao: „Priznajem, dobar dio sljedeće knjige ilustriran je i izložen uglavnom u odnosu na uvjete koji postoje u anglosaksonskim zemljama. Ipak, teorija o rezultatu u cjelini, što sljedeća knjiga želi pružiti, mnogo se lakše prilagođava uvjetima totalitarne države. “
Dok je Keynes predstavljao “meki imperijalizam” za “lijevu” britansku inteligenciju, Churchill je predstavljao tvrdi neopravdani imperijalizam starog, manje sofisticiranog carstva koje je preferiralo snažnu uporabu brutalne sile kako bi potčinio divljake. Oboje su, međutim, bili neopravdani rasisti i fašisti (Churchill je čak divio Mussolinijevim crnim košuljama) i oboje su predstavljali najslavniju praksu britanskog imperijalizma.
Revidirana zaboravljena antikolonijalna vizija FDR-a
Roosewelt-ova bitka s Churchillom oko pitanja carstva poznatija je od njegovih razlika s Keynesom s kojim se susreo samo u nekoliko navrata. Ovaj dobro dokumentirani sukob najbolje je ilustriran u knjizi njegovog sina / pomoćnika Elliota Roosevelta (Hell To Saw It, 1946) koja je citirala svog oca:
“Pokušao sam razjasniti … da iako smo [saveznici u Britaniji] i u njihovoj pobjedi, oni nikada ne smiju shvatiti da smo tu samo zato da im pomognemo da se drže svog arhaičnog, – ideje srednjovjekovnog carstva … Nadam se da shvaćaju da nisu stariji partner; da nećemo sjediti i gledati kako njihov sustav pojačava rast svake zemlje u Aziji i pola zemalja u Europi. “
FDR je nastavio: „Kolonijalni sustav znači rat. Iskoristite resurse Indije, Burme, Jave; izvadite svo bogatstvo iz ovih zemalja, ali nikad im nemojte vratiti ništa, stvari poput obrazovanja, dostojnog životnog standarda, minimalnih zdravstvenih zahtjeva – sve što radite gomilate takve probleme koji vode u rat. Sve što radite je negiranje vrijednosti bilo koje organizacijske strukture za mir prije nego što on započne. “
Pišući iz Washingtona u histeriji Churchillu, ministar vanjskih poslova Anthony Eden rekao je da Roosevelt “razmišlja o uklanjanju britanskog i nizozemskog carstva.”
Nažalost za svijet, FDR je umro 12. travnja 1945. Državni udar u Demokratskoj ustanovi, koji je tada bio prepun Fabijana i Rodosa, već je osigurao da će Henry Wallace izgubiti potpredsjedništvo 1944. godine u korist marionete Anglofila na Wall Streetu Harryja Trumana. Truman je brzo preokrenuo sve namjere FDR-a, čisteći američku inteligenciju svih preostalih rodoljuba zatvaranjem OSS-a i stvaranjem CIA-e, pokretanjem nepotrebnih nuklearnih bombi na Japan i uspostavljanjem angloameričkog posebnog odnosa. Trumanov zagrljaj Churchillovog Novog svjetskog poretka uništio je pozitivne odnose s Rusijom i Kinom koje su tražili FDR, White i Wallace, te je uskoro je Amerika postala britanski gigant.
Preuzimanja moderne duboke države nakon 1945. godine
Franklin Delano Roosevelt je prije smrti upozorio svog sina na razumijevanje britanskog preuzimanja američke vanjske politike, ali još uvijek nije mogao preokrenuti taj dnevni red. Njegov sin prepričao je zloslutni uvid svog oca:
Znate, više puta, ljudi iz State Departmenta pokušali su mi prikriti poruke, odgoditi ih, nekako ih zadržati, samo zato što neki od tih diplomata u karijeri nisu u skladu s onim što oni znaju. Trebali bi raditi za Winstona. Zapravo, puno vremena rade [rade za Churchill]. Prestani razmišljati o njima: više njih uvjereno je da je način na koji će Amerika voditi svoju vanjsku politiku saznati što Britanci rade i kopirati to! ” Rečeno mi je … prije šest godina da očistim taj State Department… Kao da je britansko ministarstvo vanjskih poslova… “
Prije nego što je otpušten iz Trumanovog kabineta zbog zagovaranja američko-ruskog prijateljstva tijekom hladnog rata, Wallace je izjavio: “Američki fašizam” koji je posljednjih godina postao poznat kao Deep State. “Fašizam u poslijeratnom razdoblju neminovno će gurati u anglosaksonski imperijalizam i na kraju u rat s Rusijom. Već američki fašisti razgovaraju i pišu o ovom sukobu i koriste ga kao izgovor za svoju unutrašnju mržnju i netrpeljivost prema određenim rasama, vjerama i klasama. “
U svojoj sovjetskoj misiji za Aziju iz 1946. godine Wallace je rekao: “Prije nego što je krv naših dječaka jedva suha na bojnom polju, ti neprijatelji mira pokušavaju postaviti temelj trećem svjetskom ratu. Ti ljudi ne smiju uspjeti u svom pogrešnom pothvatu. Moramo ukloniti njihov otrov slijedeći Rooseveltove politike njegovanja prijateljstva Rusije u miru i ratu. “
Zapravo se upravo to dogodilo. Trogodišnje vođenje Dextera Whitea na čelu Međunarodnog monetarnog fonda bilo je zamračeno njegovim stalnim napadima kao sovjetskim štićenikom koji ga je progonio sve do dana kada je umro 1948. nakon naporne inkvizicijske sjednice u Domu ne-američkih poslova. White je prethodno podržavao izbor svog prijatelja Wallacea za predsjedništvo, zajedno s kolegama rodoljubima Paulom Robesonom i Albertom Einsteinom.
Cijeli članak pročitajte OVDJE!
izvor: The Duran
Matthew EhretMatthew Ehret
Izvorno objavljeno u Vinogradi sakera
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2019/02/croativStyleCooperBlack-OL-White-Transp.png)
Društvo
SKITNJE LIJEPOM NAŠOM: Svetište Majke Božje Trsatske
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/1.-Svetiste-Trsat-1.jpg)
Svetište Majke Božje Trsatske najveće je hodočasničko svetište u zapadnom dijelu Republike Hrvatske. Prema predaji 10. svibnja 1291. godine na mjestu današnjeg svetišta Gospe Trsatske osvanula je Nazaretska kućica Svete obitelji. Na Trsat su je iz Nazareta prenijeli anđeli. Tu se zadržala do 10. prosinca 1294. godine kada je anđeli preniješe u Loreto, pokraj Ancone, gdje se i danas nalazi.
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/2.-Svetiste-Trsat-9-1024x768.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/3.-Svetiste-Trsat-40-768x1024.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/4.-Svetiste-Trsat-24-1024x768.jpg)
O gradnji crkve razmišljao je Nikola IV Frankapan, a gradnju je započeo njegov sin knez Martin Frankapan, dozvolom pape Nikole V., zavjetujući se franjevcima obvezom gradnje crkve i franjevačkog samostana 1453. godine, na mjestu gdje se prema legendi od 1291 do 1294. godine nalazila Bogorodičina kućica. Nakon izgradnje je doveo franjevce iz Bosanske vikarije.
Crkva Blažene Djevice Marije danas je poznato svetište i hodočasničko odredište u koje stižu ljudi iz raznih dijelova Hrvatske i inozemstva. U njoj je pokopano više znamenitih ljudi. Tu su grobovi nekih članova grofovske obitelji Frankopana i grob Petra Kružića, graditelja čuvenih stuba do trsatskog svetišta.
Vrlo brzo ovo svetište je postalo hodočasničkim središtem. Nakon velikog požara koji se desio 1629. godine, bilo je potrebno dodatno renovirati crkve i samostan uz nju. Crkva i samostan su obnovljeni ponajviše u baroknom stilu u kojem su prepoznatljivi i danas. Unutrašnjost je također dizajnirana baroknim stilom, a to se najviše očituje u raskošnom oltaru koji datira iz 1692. godine.
Na mjestu današnje bazilike gotovo dva stoljeća bila je kapela koju je dao izgraditi Nikola I. Frankopan. Crkva koja je iz nje nastala, zahvaćala je prostor svetišta i polovicu glavne crkvene lađe današnje građevine. Lijeva crkvena lađa i pročelje podignuti su tek kasnije. Sada je čine dvije lađe. Znamenita su i dva samostanska klaustra te ljetna blagovaonica.
Najzaslužniji za današnji njen izgled je Franjo Glavinić, tadašnji gvardijan samostana, koji je u kolovozu 1644. pokrenuo radove na obnovi i proširenju. Svoj konačni izgled, crkva je dobila 1824. godine kada je produžena 6 metara, a dodan joj je i zvonik kojega do tada nije imala.
Današnja bazilika, splet je gotičko – renesansno – barokno – bidermajerskih graditeljskih faza. Crkvu Majke Božje danas rese oltarne slike sv. Mihovila, sv. Katarine i sv. Nikole, manirističkog slikara iz Švicarske, franjevca Serafina Schöna, slikara C. Tasce i drugih poznatih umjetnika 17. i 18. stoljeća.
Zbog gubitka Svete kućice, neutješenim Trsaćanima papa Urban V. 1367. godine šalje čudotvornu sliku Majke Božje imena «Majka milosti».
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/5.-Svetiste-Trsat-10-768x1024.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/6.-Svetiste-Trsat-39-768x1024.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/7.-Svetiste-Trsat-33-768x1024.jpg)
Predaja kaže da je sliku osobno naslikao sv. Luka Evanđelist. Izrađena je na cedrovoj dasci i podijeljena na tri polja. Zbog štovanja koje joj iskazivano, slika je okrunjena krunom od pravoga zlata 8. rujna 1715. godine, a svečanost njene krunidbe se održala pod pokroviteljstvom hrvatskog Sabora. Bila je to prva Marijina slika izvan Italije koju je dao okruniti neki papa. »Majka milosti« ima iznimno značenje u stvaranju kulta štovanja Djevice Marije na Trsatu. Sveti otac već u petnaestom stoljeću dopušta poseban oprost onima koji ju pohode. Slika se i danas cijeni zbog milosti koju po njoj dijeli Marija svojim štovateljima, a stoji na glavnom oltaru i iz crkve se iznaša prilikom raznih procesija, kao npr. na Blagdan Gospe Trsatske ili Velike Gospe.
Čudotvorna slika “Majke Milosti” podijeljene je u tri okomita polja. U središnjem, najvećem polju je Marija koja doji, hrani Isusa. Marijin blagi pogled usmjeren je prema Isusu ali i prema gledatelju slike. Dijete Isus ima ozbiljan pogled i podiže ruku za blagoslov. U gornjem dijelu lijevog i desnog bočnog polja prikazani su najvažniji događaji iz povijesti spasenja: Utjelovljenje (Navještenje) i Otkupljenje. Potonje je prikazano u tradicionalnoj ikonografskoj formi “deisisa” – prikaza Kristove otkupiteljske smrti na križu, prije koje je Crkvi preko sv. Ivana, najmlađeg apostola, Mariju ostavio za Majku. U donjoj polovici lijevog i desnog bočnog polja slike prikazani su svjedoci Crkve. Ono što je Isus propovijedao nastavili su učenici! Desno su apostoli sv. Petar, sv. Ivan i sv. Pavao. S lijeve strane su prikazani nepoznati sveti biskup (najvjerojatnije sv. Nikola), sv. Bartolomej (crven, jer mu je tijekom mučeništva odrana koža) i sv. Stjepan, đakon.
Knez Martin Frankapan uz crkvu je dao sagraditi i samostan u koji su se 1468. doselili franjevci. Tu se nalazi stara i bogata knjižnica s arhivom i bogata riznica s darovima i zadužbinama koje potječu od 14. stoljeća do današnjih dana. U njoj se čuva original gotičkog triptiha Gospe Trsatske kojeg je, prema predaji, Hrvatima 1367. godine darovao papa Urban V. Ikona je već u to doba slovila kao čudotvorna jer ju je, vjerovalo se, naslikao sam sveti Luka. Tu se nalazi i veliki relikvijar srpske despotice Barbare rođene Frankapan poklonjen crkvi 1485., te dvoglavi orao iz masivnog zlata ukrašen draguljima koji je zavjetni dar Karla V. iz 1536. godine, a vrijedna je i visokorenesansna srebrna skulptura Bogorodice s Isusom, visoka 35 cm koju je 1597. godine darovao hrvatski ban Toma Bakač-Erdody za ozdravljenje sina. Još se tu čuvaju i Leopoldovi svjećnjaci, te misno ruho koje je darovala Marija Terezija.
U kapeli Zavjetnih darova nalaze se zavjetne slike na kojima se obično vide lađe pomoraca kada im je u oluji zaprijetila životna opasnost, a ističe se i gotička skulptura Gospe Slunjske. Tu su i ostali darovi od 19. st. do danas.
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/8.-Svetiste-Trsat-12-1024x768.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/9.-Svetiste-Trsat-11-1024x768.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/10.-Svetiste-Trsat-17-1024x768.jpg)
U sklopu samostana u 17. je stoljeću osnovana i gimnazija za školovanje mladih franjevaca te su više od stoljeća djelovali teološka škola, prva trsačka pučka škola i prva bolnica u Rijeci. Samostanska knjižnica posjeduje više od 20.000 svezaka, među kojima su i prva hrvatska neglagoljska knjiga »Lekcionar Bernarda Splićanina« te »Evangelistarum« iz 1532. godine Marka Marulića, kao i «Raj duše», koji je bio osobni molitvenik grofice Katarine Zrinski autora Nikole Dešića.
Brončana skulptura “Trsatski hodočasnik” je rad akademskog kipara Antuna Jurkića. Skulptura predstavlja papu Ivana Pavla II. kako se moli. Postavljena je u čast trećeg pastoralnog posjeta (2003. godine) pape Hrvatskoj.
DOMOVINSKI RAT-KULTURA SJEĆANJA
KULTURA SJEĆANJA: VUKOVAR 1991.
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/1-5-scaled.jpg)
Popis 2717 žrtava srpske agresije na Vukovar 1991. godine.
Podsjetnik za zaboravne Hrvateke, dezertere koji vladaju, jugočetničku oporbu i koalicijske partnere HDZ-a
Vukovarski franjevci (ne država) napravili su popis svih vukovarskih žrtava 1991. godine. Imena su ispisana na staklenoj stijeni u dvorištu Franjevačkog samostana, ponad Dunava. Idejni poticaj za ovaj popis dao je fra Josip Šoštarić, tadašnji župnik u Šarengradu, koji je često dolazio u Vukovar.
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/2.-Bolnica-2-1024x683.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/3.-Bolnica-3-Zrtve-1024x683.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/4-7-683x1024.jpg)
Na ovome popisu nalaze se poginuli hrvatski branitelji i pripadnici civilne zaštite u Vukovaru 1991. godine. Među njima su i oni zatočeni i ubijeni u Srpskim koncentracijskim logorima, ali i brojni nestali te veliki broj hrvatskih branitelja koji su iz drugih krajeva Domovine i inozemstva došli braniti Vukovar.
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/5-7-1024x683.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/6.-Zrtve-2-Imena-zrtava-1024x683.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/7.-Zrtve-3-1024x683.jpg)
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/8.-Zrtve-1-Vukovarsko-spomen-groblje-22-1024x768.jpg)
Vukovarski fratar dvije je godine tragao za imenima branitelja i civila, muškaraca, žena i djece, katolika i pravoslavaca, muslimana koji su izgubili svoje živote u Domovinskom ratu. Prvi put sada su na jednom mjestu njihova imena i prezimena uklesana u staklene ploče. Vidi popis:
https://direktno.hr/domovina/objavljujemo-popis-2717-heroja-vukovara-169822/
Popis 2717 žrtava srpske agresije na Vukovar
Podsjetnik za zaboravne Hrvateke, dezertere koji vladaju, jugočetničku oporbu i koalicijske partnere HDZ-a
DOMOVINSKI RAT-KULTURA SJEĆANJA
KULTURA SJEĆANJA: Srpski zločin u Saborskom
![](https://croativ.net/wp-content/uploads/2023/11/Saborsko-2-Saborsko.net_.jpg)
Slika 1. Spomenik u Saborskom (Saborsko.net)
Srpski zločin u Saborskom, 12. studenoga 1991.
Saborsko je veliko hrvatsko mjesto udaljeno 10 km od Plitvičkih jezera smješteno na cesti koja vodi prema Plaškom i Ogulinu, podno planine Male Kapele. Prije Drugoga svjetskog rata Saborsko i okolna sela brojala su preko 4.000 ljudi, mahom Hrvata, a 1991. broj je bio oko 1.500 stanovnika. Hrvati su činili apsolutnu većinu stanovnika.
Saborsko je bilo okruženo srpskim selima pa je već od kolovoza 1991. bilo u potpunoj blokadi. Napadi na Saborsko započeli su u kolovozu. Prvi napad bio je 5. kolovoza 1991. u ranim jutarnjim satima minobacačkim granatama iz pravca Ličkih Jesenica. Branitelji Saborskog više su od tri mjeseca u okruženju odolijevali žestokim napadima agresora. Cilj je bio zastrašivanje i protjerivanje Hrvata s njihovih ognjišta i stvaranje etnički čiste Velike Srbije.
Pokolj u Saborskom izvršili su pripadnici JNA i srpske paravojne snage. Na dan 12. studenoga 1991. srpski su napadači (JNA s devet vojnih zrakoplova, 43 tenka, desetak haubica i VBR-ova, te blizu 1000 pripadnika paravojnih formacija) probili obrambene crte Saborskog. Potom su išli od kuće do kuće i ubijali seljane, ukupno njih 29, koji nisu htjeli ili mogli napustiti selo. Sve su kuće potom opljačkane. Katoličku crkvu su digli u zrak, a groblje opustošili.
U Saborskom su pak ubijene 52 osobe, a devet ih se još vodi nestalima. Ubijene su osobe visoke životne dobi, najstariji ubijeni imao je 96 godina (Mate Matovina). Samo u jednom danu (12. studenoga) Srbi su ubili gotovo četrdesetak osoba! Preživjeli seljani krenuli su prema Bihaću. Tri dana su se provlačili kroz šume sve do Bihaća u BiH. Odatle su prebačeni autobusima u Hrvatsku i smješteni s ostalim izbjeglicama po hotelima.
Saborsko je praktično sravnjeno sa zemljom; uništen je 1171 stambeni objekt. Stoga i ne čudi da su temelj hrvatske tužbe za genocid protiv Srbije pred Međunarodnim sudom pravde u Haagu činili zločini počinjeni u Vukovaru, Škabrnji i Saborskom.
O zločinu u Saborskom se rijetko govori, ne snimaju se filmovi, ne organiziraju se okrugli stolovi i ne pišu se kolumne. O zločinu 1945. godine se nije smjelo govoriti u vrijeme komunističke vladavine. U Saborskom i okolnim selima Srbi su 1945. ubili više od 400 Hrvata.
Dana 12. studenoga 1991. pred općim napadom topništva, avijacije, tenkova, pješaštva i drugih agresorskih snaga branitelji su bili prisiljeni, uz znatne gubitke, napustiti Saborsko i otići u progonstvo zajedno s preostalim stanovništvom. Toga dana u Saborskom je porušeno i zapaljeno preko 350 obiteljskih gospodarstava.
Pokolj u Saborskom počinile su snage JNA i pobunjeni Srbi 12. studenoga 1991. Saborsko je bilo mjesto s većinskim hrvatskim stanovništvom. Napadi su počeli 1. listopada 1991. godine. Cilj je bio protjerivanje Hrvata s njihovih ognjišta i stvaranje etnički čiste velike Srbije.
12. studenoga srpski su napadači (JNA s devet vojnih zrakoplova, 43 tenka, desetak haubica i VBR-ova, te blizu 1000 pripadnika paravojnih formacija) probili obrambene crte sela Saborskog. Potom su išli od kuće do kuće i ubijali seljane, ukupno njih 29, koji nisu htjeli ili mogli napustiti selo. Sve su kuće potom opljačkane. Katoličku crkvu su digli u zrak, a groblje opustošili.
Prognani seljani su se tri dana provlačili kroz šume prema Bihaću. Iz Bihaća su autobusima prebačeni u Hrvatsku i smješteni s ostalim izbjeglicama po hotelima.
U Saborskom je za vrijeme srpske agresije ukupno ubijeno 80 ljudi, a 160 je ranjeno.
Dr. Marko Jukić
-
Vijesti2 tjedna ago
Rim Tim Tagi Dim – tek pohvala Baalu?
-
Vijesti3 tjedna ago
Fra Josip Marcelić: ŠTO JE RUACH? Duh Sveti u povijesti spasenja
-
Vijesti1 tjedan ago
HRVATIMA GOVORI? Njemački svećenik prije 300 g. zapisao koga će svi htjeti uništiti
-
Vijesti6 dana ago
Hrvatska – Sretan ti Dan državnosti!
-
Vijesti2 tjedna ago
DEMONOLOG GOVORI: Ozdravljenje obiteljskog stabla
-
Vijesti3 tjedna ago
“Obitelj je temelj naše budućnosti, Hasanbegović možda ipak bude dio izvršne vlasti”
-
Vijesti5 dana ago
Preminuo je Louis d’Alencourt ‘apostol posljednjih vremena’
-
Vijesti6 dana ago
UVIJEK ČETVRTKOM Blagdan Tijelova – što danas točno slavimo?